Nej!
Mamma!
Sluta!
Snälla! Låt oss vara!
- Mamma! - Låt bli...
Gör det inte!
Mamma!
Hur är det med dig?
Hjälp mig, snälla, de dödade min mamma.
- Va? Vilka då? - Röda masker...
Männen i röda masker.
Har du också blivit kidnappad?
Jag tror det.
Var snäll och hjälp mig loss.
Okej, okej.
Vad hände?
De sköt henne.
Männen i röda masker kom hem till oss och sköt henne.
Du, jag är ledsen.
Vad heter du?
Alex.
Okej, Alex.
Du är väldigt modig.
Du måste vara modig en liten stund till.
Jag ska gå och hämta hjälp.
Du måste vänta tills den stannar.
Fort ut.
Mitt ben.
Mitt ben!
Vad heter du?
Jag heter Ryan.
Ryan.
Varför var du med i skåpbilen?
Jag har ingen aning.
Det sista jag minns var vid Hibiscus.
Jag läste en kemibok som jag fått av dr Langham.
Och jag var inte i London.
- Varför skulle nån kidnappa dig? - Jag vet inte.
Jag vill bara ha tillbaka mamma.
Jag tänker gå till polisen.
- Vad var det där om hissbuss? - Hibiscus.
- Vad är det? - En rehabklinik, ett slags sjukhus.
Jag har varit där i några år. Var din mamma där?
- Är du sjuk? - Det kallas posttraumatisk stress.
Jag blir yr ibland.
Panikattacker och mardrömmar.
Fast det här känns verkligt.
Men jag saknar min ring.
Och jag har aldrig sett det här förr.
7 JUNI
Juni.
- Enligt min klocka är det den 7 juni. - Det är i dag.
Är du säker?
När jag somnade var det januari.
Hallå! Var är du?
- Hallå? - Var är du?
Nej! Det var du! Det var du!
Du! Du gjorde det!
Du gjorde det!
Du dödade min mamma!
Hjälp!
Alex!
17 JUNI
Tio dagar.
Hallå!
Hibiscus Traumaenhet, USA, ring.
RINGER HIBISCUS TRAUMAENHET
Hallå, Hibiscus?
Vadå "fel nummer"?
Hur kan de ha stängt för flera år sen?
Vilket år är det?
Det här året, just nu, vilket år är det?
Jag hörde dig ropa. Är allt väl?
Är allt som det ska?
Ja.
Jag slog omkull bordet och blev arg.
Det tror jag säkert.
Det var en 200-årig maltwhisky som du brukar skryta om.
Ska vi gå igenom det så allt är klart?
Allt är förberett.
Leonids tester visar att det funkar på långvarig provkörning
som du vet.
Så vi ligger fortfarande i fas.
Sjukvårdaren i förhörscentret drabbades av en olycka.
Ditt alias är Cedric Saunders, och det höll för deras bakgrundskoller.
Du börjar om fem veckor, legosoldaterna är förberedda
och elektronmikrografen kom äntligen från Kiev,
så labbet är fullt utrustat och klart för våra forskare.
Tänk dig alla dessa personer
låsta i sina tankar, funderande på vem eller vad de skadar.
Tänk om vi får alla dessa drönare online.
Och pojken?
Han mår bra. Föraren är borta.
Jag tog hand om det.
Vi kan inte ha fler incidenter som den vid kyrkogården.
Säkert att du mår bra?
Ta en drink.
Vill du se videon?
Välkommen, Harkin. Vad kan jag göra för dig i dag?
Hibiscus-projektet är online.
Vad gör ni med honom?
Det har hänt igen, eller hur?
Du heter Ryan Reeve, eller hur?
Du är bra, men jag är fortfarande bättre.
Jag började träna som mycket ung.
Min far lärde mig en sak:
"Man måste lära sig använda kroppen före hjärnan."
En bra läxa.
Den var värd alla ärr.
Du kommer förmodligen inte tillbaka.
Men om du gör det,
stanna, låt det gå över, prata inte med nån,
kör inga maskiner, om du kör bil så stanna vid vägkanten.
Du hinner ändå inte uträtta nåt.
Omstarten tar bara nio minuter och 47 sekunder.
Men vi gör den här omgången kort.
Jag är så ledsen, jag är så ledsen.
Vad gör jag här?
Om du inte vet det, är nog inte jag den
med mest problem här.
Du sa åt mig att spela död.
Varför då?
Förmodligen
för att du gillade det.
Du betalade Sergio en massa och jag ställer inga frågor.
5 JULI
Tre veckor?
Nämnde jag en grabb som heter Alex?
Vad heter du?
- Det har jag redan sagt. - Säg det igen.
Dana.
Du har skrikit det så det räcker.
"Jag ska få dig att böna och be, Dana!"
Såna saker.
Förlåt mig, Dana.
Den jag var just då är inte den jag är nu.
Nåt konstigt händer mig.
Jag vaknar upp i olika situationer och vet inte hur jag kom dit.
Men han som gjorde så mot dig är inte jag.
Vem är du, då?
Vem var han?
Jag vet inte.
Okej. Du har en timme kvar, mystiska kille.
Ska vi leka den här leken eller den första?
Jag måste hitta dr Langham.
Jag vill inte ha de här kläderna, har du nåt annat?
Bara sånt kunder har lämnat efter sig, i väskan där.
Var det en annan man med mig när jag kom in?
Klara blå ögon?
Jag vet inte.
Nio minuter och 47 sekunder.
Okej, klä på dig.
- Varför? - Vi sticker.
Nej, nej, nej. Jag får inte gå nånstans. Sergio äger mig.
Jag tar hand om Sergio.
Och du ska göra som jag säger, förstått?
Ser man på. Du är inte så värst förändrad.
Skynda på.
Vad är det för musik?
Sergios favoritmusik. Han spelar den i hela huset
för att påminna flickor och kunder om vem som bestämmer.
Som sagt, jag tar hand om Sergio.
Nej, det blir nog han som tar hand om dig.
Varför gör du det här?
Varför gör nån nånting?
Men du gillar det inte och är inte missbrukare, så varför?
Livet förde mig hit.
Om du inte var här, vad skulle du då göra?
Åka tillbaka till min hemstad.
Gå färdigt sköterskeskolan.
- Hurdan är din hemstad? - Det här är meningslöst.
Hurdan är din hemstad?
Stillsam.
Vid foten av ett berg.
Fina hus med fönsterkarmar i klara färger och vita trästaket.
Jag saknar den.
Som jag sa: Varför är du här?
Min son var sjuk.
Vården blev jättedyr. Jag måste låna mycket pengar snabbt.
Jag hade ingenstans att vända mig.
Så jag kom hit.
När man är skyldig nån så mycket, äger han en.
Hur mår din pojke nu?
Han heter Eden.
Han är död.
Jag är ledsen.
Det är du inte alls.
Tack för ert besök.
Enligt våra regler får bara en kund i taget lämna huset.
Dörren låses nu i två minuter.
Välj bland våra flickor.
Boka din favorit genom att beställa ett hembesök,
och få alla dina drömmar uppfyllda.
Är du Sergio?
Han talar dålig engelska.
Hallå.
Nån av er kan hälsa Sergio att jag tar med henne.
Han sa: "Att du väljer ut en flicka
"betyder inte att hon får följa med dig.
"Hon tillhör mig."
Det var inte jag.
Du ser likadan ut
som han.
Vem är du?
Det vet jag inte riktigt.
Men försök ta reda på det om du vill.
Kom igen, då!
Hallå!
Jag tror vi kan hjälpa varandra.
Skrik inte, är du snäll.
Ta det här.
Det räcker för att komma bort från Sergio.
Gör mig en tjänst, bara.
Gå till polisen och berätta om mig.
Jag kidnappade en pojke som hette Alex och sköt hans mor...
Varför inte gå dit själv om du vill bli gripen?
Jag har bara tio minuter. När jag förändras vill jag inte.
Förändras till vad?
Gör det här för mig, så får du din frihet.
Du fattar inte.
Sergio kommer inte att ge sig förrän han har hittat mig.
Hör på, du förlorade ett barn.
Vi kan hjälpa det här barnet.
Snälla.
Du sa inte att vi var i New York.
Var trodde du att du var?
Hallå! Hallå!
Backa! Backa, för fan!
Hur mår du? Är du okej?
...tre terrorist, fyra terrorist, fem terrorist,
sex terrorist, sju terrorist, åtta terrorist, nio terrorist, tio terrorist.
En terrorist, två terrorist, tre terrorist, fyra terrorist,
fem terrorist, sex terrorist, sju terrorist...
GB 7Y HÄKTE DR CEDRIC SAUNDERS
...tio terrorist.
Upp.
Var är forskningsresultatet, 43543?
Vi slutar inte förrän vi får vad vi vill ha.
Tala, så går vi alla och äter en bit paj och njuter av solen.
Vad säger du, herr forskare?
Dra åt helvete.
Så du vill ha mer?
- Vi gör det igen! - Vänta. Vi måste ge honom, vadå,
fem, tio minuter, eller hur, doktorn?
Doktorn.
Vi kan inte knäcka honom om vi ska använda silkesvantar.
Du vet inte hur det är med Leonid.
Leonid.
Efter två års behandling har han ännu inte sagt ett ljud.
Den gamla doktorn var mycket för fångars rättigheter.
Men har inte vanligt folk rättighet
att sova gott utan att behöva oroa sig för sjuka jävlar som han där?
Låt oss tänja lite på reglerna.
Var är vi?
Driver du med mig? Vet du inte var vi är?
Är det nåt problem?
Kom igen, doktorn. Vad i helvete?
Om du inte vet att platsen är hemligstämplad, får jag inte berätta det.
Okej.
Han har drabbats av nånting.
Vi gör vad vi måste. Han kommer inte att tjalla.
Det var en pojke.
Ett barn.
Sen var det en flicka, Dana, en prostituerad. Hon hjälpte mig, och Sergio...
Vad pratar du om? Gör ditt jobb, för fan!
Jag tappar medvetandet med jämna mellanrum och...
Jag kidnappade en pojke.
Jag vet inte var han är nu, för jag är jag...
Jag menar, jag är mitt nuvarande "jag".
Snart förändras jag och vet, men då vill jag inte berätta.
Jag vet att det här låter helknäppt,
men ni måste tro mig.
Ett barns liv står på spel.
Han har nåt fastspänt vid kroppen.
Lägg av, doktorn! Jag skjuter!
Ge hit den!
Ner! Ner, för fan!
Masken, ge mig den!
- Är du forskaren? - Självklart.
Finns det teknologi som gör att man kan styra nån annans tankar?
Vi har inte tid.
Berätta om tankestyrning!
Jag har hört talas om ett sånt program.
- Experimentell död, det kallas att dröna. - Hur går det till?
Hur går det till?
Värdkroppen har en mottagare,
som ett modem som mottar en signal.
Var då?
Alla neurologiska impulser går genom den basala nervknuten bak i nacken,
så förmodligen där. Masken, tack.
Hur ska vi ta oss ut härifrån?
Vänta! Vänta!
Är du kontakten? Vad händer nu?
Var är laboratoriet?
Var är dr Langhams folk?
Det är hans plan! Vad händer nu?
De har omkonstruerat kronometern, ser jag.
Den nya Spektograf 406.
Den kom säkert ut medan jag var indisponerad.
En bredspektrum-deprillator.
Redan konfigurerad.
Och efter månader av väntan och bara brottstycken av kommunikation
tar ni mig ut ur cellen och ger mig ett fint nytt laboratorium.
Tack så mycket.
Mina herrar, låt oss fira.
Studions välgörare nummer två, ta ett glas.
För ett givande samarbete.
Nu när jag vet att ni är ordhålliga
vill jag visa er nåt.
Hela mitt arbete, precis här.
Genialiskt.
Du gömde ditt arbete mitt framför näsan på dem i flera år.
Det här är för värdefullt att visa för regeringar.
Gissa varför jag är bäst.
För jag ser estetiken.
Mina samtida är vulgära uppkomlingar.
De ser bara RNA-baser och enzymer.
Jag ser
Picasso.
Biologins mest gedigna skulptur.
Viruset.
Jag ska skapa nåt enkelt och otäckt.
En luftburen patogen
som rör om DNA:t på ett särskilt barockt sätt.
Till exempel låter flera ögon växa ut på objektet.
Jag ska göra det mycket smittsamt.
Vi ska visa dem att det fungerar.
Vi hotar att släppa ut det över tätbefolkade städer.
Och vi blir snuskigt rika allihop.
Det där, ja.
Det är väldigt intressant alltihop, väldigt "barockt", sa du visst.
Faktum är, Leonid,
att vi inte har varit helt uppriktiga.
Behöver vi din expertis? Ja.
Vill vi att du skapar det här viruset? Ja.
Men tänker vi pressa regeringar på pengar?
Nej.
Det tänker vi inte göra.
Vi är inte intresserade av utpressning, och vi behöver inga pengar.
Du kanske inte förstår det här,
men våra ambitioner är lite mer
vidsträckta.
Jag vägrar arbeta om jag inte godkänner syftet.
Det är jag väl medveten om.
Jag ska visa dig en sak.
Nej, nej, nej!
Sluta! Du kommer att dö.
- Backa. - Vad håller du på med?
Såret är bara ytligt, lyckligtvis.
Okej, jag stannar här tills den här går över.
En planändring, tror jag.
Jag vet inte vad det här är för nonsens.
Men det bevisar en sak.
Du är inte till nån nytta längre.
Så tack så mycket för min frihet
och en utmärkt plats att arbeta.
Men jag fortsätter ensam.
Den är DNA-kodad.
Man behöver en tvångsstyrningskod.
Så ta och koppla av
och se lite på tv.
Vad är det här?
Hej, Leonid.
Pojken är förstås Alex. Du känner visst honom.
Vad har ni gjort med min son?
Nej, snälla! Låt oss vara.
Nej! Mamma!
Mamma, nej.
Jag dödade modern,
men din son lever fortfarande.
Fast kanske inte så länge till.
Syran mellan täckena sprider sig obevekligt mot din sons kropp
och kan bara stoppas av oss.
Det är kanske lite överdrivet,
men det är en visuell sporre och jag gillar det teatraliska.
Du har mitt ord på att din son frisläpps om du gör som vi säger.
Du har instruktionerna framför dig.
Leonid. Vi kan rädda Alex.
Men vi måste agera snabbt, innan jag förvandlas till honom igen.
Snart förlorar jag medvetandet, och det är ont om tid.
Leonid.
Två, ett. Manuell avstängning.
Vi sänder inte längre, vilket betyder...
Hej, Ryan.
Få se.
Normal puls.
Inom toleransvärdena. Portarna är klara.
Det är inget fel på den gamla mottagartekniken. Den sitter fint.
Stämbanden är blockerade,
jag har fixat självskadan på högra sidan av halsen
och öppnat nodportalen till vänster.
Jag har gått igenom sändarutrustningen. Allt funkar perfekt.
Så det måste vara ett fel
eller störning hos satelliten.
Ärligt talat kan vi inte göra nåt åt det, för det kan hända oftare,
eller kanske mer sällan.
Nu och då får soldatkillen tillbaka förståndet
tills omstarten sker automatiskt.
Vilket, som vi har sett, räcker mer än nog för honom
att ställa till ett elände.
Han är otroligt uthållig.
Allt jag behöver göra är
att skära upp den här ådern.
Jag vet att jag kan klara resten själv.
Vi pratar om det när du kommer tillbaka.
Buggreparera objektet.
Bäst för dig att hålla dig stilla, Ryan.
God natt, Ryan.
Jag hoppas verkligen att vi inte möts igen.
Alex.
Ännu ett överföringsfel?
Hej, Ryan.
En primitiv lösning, medges. Skrattretande enkel.
Det var min idé.
Vi märkte att ditt inträde åtföljdes av ett ögonblick av
ofrivilliga spasmer.
Så vi använder det. Du vaknar, släpper bollen, den blåses upp,
du somnar ett tag.
Så snart du är tillbaka, är du borta igen.
Det finns en mening med det vi gör, Ryan.
Varför bekämpar du den?
Varför bryr du dig ens?
Det har faktiskt ingenting med dig att göra.
Vi ökade dosen lite grann,
så du ramlar snart.
Såja, låt drogen verka.
Kämpa inte emot. Det är ingen fara med honom.
Sergio.
Det är du som kontrollerar mig.
Dr Langham.
Alex.
Nio minuter och fyrtiosju sekunder.
Påbörjad.
Vad kan jag göra för dig?
- Polisen. - Tvångskörningskod krävs.
- Läge. - Tvångskörningskod krävs.
Dr Francis Langham.
Dr Langham, berätta om ert arbete på Hibiscus traumaenhet.
SCI TV, INTERVJU MED DR LANGHAM
Vi behandlar svårt traumatiserade unga kvinnor och män
som Ryan här.
Han gjorde tre tjänstgöringsperioder, alla våldsamma.
Blev det för mycket till slut?
Som det blir för de flesta.
Men det är inte källan till hans trauma.
Var snäll och berätta.
För två år sen hade min fru och jag varit ute och ätit.
Hon var så trött, och jag kunde inte bestämma om jag ville köra eller inte.
Hon satte sig i förarsätet och körde.
Vi kraschade och hon dog. Allt jag fick var det här ärret.
Ledde dina skuldkänslor till ditt tillstånd, tror du?
Jag vet att jag borde ha kört.
Bra gjort, Ryan. Ditt val av kvällsläsning är viktigt.
Det anger tonen för din sömn.
Vi har jobbat mycket med nervsystemet.
Mycket terapi.
Och han är på rätt väg.
Eller hur, min vän?
Dr Langham, ni lär ha experimenterat
med biodatateknologi.
Vi skulle ju inte prata om det, Sandy.
Vad säger ni till kritiker
som hävdar att ni gör radikala neurologiska ingrepp?
Det som började som en bot mot er sjukdom...
Min sjukdom har inget med saken att göra.
Den påskyndade bara min forskning.
Vad säger ni om anklagelserna att de skadade brittiska militärerna
bara är testobjekt som ni leker med?
Jag vill tala om er egen biodatafirma, LSR.
Den ska vi inte alls tala om.
Hej, jag är dr Francis Langham.
Och jag är Harkin Langham.
Vi är familjen bakom LSR Bioware.
Hur ska vi bäst visa upp våra fantastiska produkter?
Vi kan visa dig vårt...
... teknikföretag.
Men innerst inne är vi bara ett familjeföretag.
Spelar in 7315. Kontroll.
Satellit.
Det är uttryck vi alla känner igen.
Mottagaren är biodata.
ALPHA TESTARKIV NANOTEKNIK
Vi jobbar för närvarande på vår beta- och testpilotstorlek som slutligen blir
picoteknologi.
Kodad med DNA vilket ger oss oavbruten kontroll.
Tänk på det som ett biotekniskt modem.
Den kontroversiella biodatafirman LSR har stoppats av forskningens etiknämnd.
VD Francis Langham har kallats barbarisk...
JAG KIDNAPPADE EN POJKE SOM HETER ALEX
Grabben.
Utan is. Som alltid.
Givetvis, min vän!
Kom.
Skåpbilen står kvar där ute.
Den har stått där i två dagar. Jag gillar det inte. Jag ska gå och kolla.
Du är för misstänksam, min vän.
Leonid jobbar på som besatt. Allt är i ordning.
Det är allt väntande som är enerverande. Man blir retlig.
Skåpbilen gör mig retlig.
- Jag ska gå och kolla den. - Stanna här, sa jag.
Jag vill prata med dig om en sak.
Vadå?
Jag har svårt att minnas vissa saker.
Alla portväxlingar kanske medför nervsönderfall.
Du får också tunga doser av droger. Det är inte hälsosamt.
Nåja, det kan vi inte göra nånting åt.
Vad mer har du svårt att minnas?
Tvångsstyrningskoden för vapnen? Om Leonid...
Tvångsstyrning 4754.
Din födelsedag?
Fjärde månaden, andra dagen. En dag för sent, brukar du säga.
Ja. Ja.
Namnet på vår hund?
Alpha.
Det här är allvarligt. Vi borde göra en skanning.
Ja, men en sak till.
Jag har svårt att minnas var vi placerade pojken.
- Det är säkert temporärt, men jag... - Ja.
- Det kommer säkert tillbaka. - Men ändå.
Jag skulle vilja skriva ner det.
Avtryck godkänt.
Sen när är du högerhänt?
Du lärde dig fånga bollen, va?
Stänger ner.
Hallå! Hallå!
Ni måste hjälpa mig...
- Du måste lugna ner dig! - Backa!
- Jag har kidnappat en pojke. - Skanna.
Skanning pågår.
- Obeväpnad. - Hör på mig.
Rör oss inte! Lugna ner dig och backa!
Backa och lugna ner dig. Annars griper vi dig.
- Grip mig! Grip mig! - Lugna ner dig.
Ner på marken med händerna bakom huvudet, nu!
Skott avlossade! Stå still!
Vad tänker du göra nu? Skjuta mig?
Du behöver mig levande, eller hur?
Och du då?
Ryan.
Ge mig koden. Ge mig koden.
Auktorisera Sanchez 73763.
- Auktorisera 73763. - Initierar.
Dana, vad gör du här?
Du jobbar med dem, eller hur? Var är pojken. Var är Alex?
Jag beklagar.
Beklagar vadå?
Sergio vill meddela att du har blivit kidnappad.
Med tanke på hur mycket ni betalade för frisläppandet förra gången
anser han att du som rik, brottsling och värdefull för din vän,
är det perfekta exemplaret.
Plus en sak.
Jag gillar dig inte.
Pengarna finns där.
Tro mig.
- Ta och koppla av lite. - Jag har åkt långt.
Håll käften för fan och fortsätt räkna.
Han bad mig påminna dig om att det här inte hade hänt
om inte din vän hade försökt stjäla hans egendom.
Och då menar han mig.
Okej.
Kom igen.
Okej?
Efter alla pengar du nyss fick
borde du låta min vän ta med sig flickan.
Vi gör oss av med henne när vi är klara.
Ut härifrån.
Kom, vi går.
Vi måste skynda oss, far. Jag har ordnat en överraskning åt dem.
Hon påminner faktiskt om mamma. Jag vet varför du gillar flickan.
Gå!
Var inte dum, Ryan. Tvinga mig inte att skjuta dig.
Du!
Fan också!
Minns du mig, Ryan?
Kom, vi sticker.
Kom nu.
Tack för ert besök.
Enligt våra regler får bara en kund i taget lämna huset.
Dörren låses nu i två minuter.
Välj bland våra flickor.
Boka din favorit genom att beställa ett hembesök och få alla drömmar uppfyllda.
Planera ert nästa besök.
Prova ett av våra många rum med jacuzzi.
Prova vår exklusiva dejt...
Får jag pengarna tillbaka!
Dana, det är jag, Ryan.
Du har jobbat som sköterska. Din son heter Eden.
- Vad ska jag göra? - Håll käften!
- Säg tvångsstyrning 4754. - Tvångsstyrning 4754.
- 0204. - Tvångsstyrning 0204.
- Det gick inte. - Det här är inte på skoj!
Skoj! Första april. En dag för sent.
- Säg 0104. 0104. - Tvångsstyrning 0104.
Du, det är okej! Det är okej.
Förlåt, han tvingade mig hjälpa honom.
Han hotade att döda mig. Förlåt mig.
Allt ordnar sig, vi måste ut härifrån genast.
Åt vilket håll går vi?
Hoppa.
Ta den här.
Pojken är på den plats där jag har varit mest.
- Börja där. - Jag vet inte var du har varit.
Han knuffade ut mig ur skåpbilen, tvingade mig att göra det
och drog in mig igen.
Han tog med mig som bete sista gången.
Beklagar. Jag vet inte var det är.
Hör på. När jag förändras ska du följa mig, bevaka mig och kalla på polis.
Det kan jag inte.
I så fall måste du komma långt bort från mig.
För om jag ser dig igen, kommer jag att döda dig. Gå nu.
Pojken du hjälper.
Är han din son?
Varför bryr du dig så mycket?
Vem mer har jag?
- Ta flickan. - Fort! Fort!
Stå still! NYPD.
Stanna där du är.
Hämta flickan.
- Ner med händerna. - Följ med här.
Du har rätt att tiga.
Allt du säger kommer att användas mot dig i rättegång.
Du har rätt till en advokat.
Om du inte har råd med advokat, förser rätten dig med en.
Förstår du dessa rättigheter...
... sex terrorist, sju terrorist, åtta terrorist, nio terrorist, tio terrorist.
Vi försöker igen.
En terrorist, två terrorist, tre terrorist, fyra terrorist, fem terrorist,
sex terrorist, sju terrorist, åtta terrorist, nio terrorist, tio terrorist.
Skit samma, elva terrorist.
För sista gången. Var är Leonid?
- I ett hemligt labb och skapar ett virus. - Äntligen. Var då?
Jag vill berätta, men jag kontrolleras av dr Francis Langham.
Jag har liksom ett modem inuti mig.
Ibland bryts signalen och jag blir mig själv igen.
Det kallas att dröna.
Vi har förhållningsregler, som du vet.
Alltid ha en läkare med vid vattentortyr,
vänta fem minuter mellan gångerna, sånt där larv.
Men den här flighten existerar inte.
Så vi skiter i regelboken.
Vänta!
Anta att jag tror dig. Jag ska försöka resonera med dig.
Titta på det här.
Och det här, och det här.
Leonid, han som du skyddar,
har lyckats med nånting som ingen annan kan.
Många kan genetiskt koda och manipulera virus.
Det har vi gjort i ett årtionde nu, ända sen vi fick ett öra att växa ut på en mus.
Men Leonid är nåt alldeles extra.
Hans virus rör om ens DNA.
Det här var hans första framgång.
Extra lungor växte ut. Men de slutade aldrig växa.
För att hindra spridning måste vi bränna all mark på 15 mils omkrets kring labbet.
Är Leonid ute nu och kokar ihop virus i ett labb?
En mycket dålig idé.
Så var fan är den där farliga jäveln?
Jag vet inte. Jag är kontrollerad.
Ni måste prata med dr Francis Langham.
- LSR Bioware? - Ja.
Han och sonen fick mig att fånga en pojke.
Han och sonen begick självmord när företaget pajade.
De fejkade det. Han kontrollerar mig.
Skitsnack.
Det här är din sista chans.
Jag är gammaldags, det var min pappa också. Han var snut i 50 år.
Jag gillar gammaldags saker. Bilar, skivor,
pistoler.
Inga koder, bara odds.
Nu är oddset en på sex.
- Var finns labbet? - Jag vet inte. Herregud!
Jag råder dig att börja snacka.
Vem leder operationen? Vem är du?
- Jag vet inte! Låt bli. - Fyra. Spännande, eller hur?
Vill du verkligen inte tala om var labbet är?
Jag beklagar...
- Snälla ni! Jag vill bara rädda pojken. - Vad är planen?
Vad är det för virus Leonid skapar?
Jag vet inte...
Det är organet!
Det är organet han kontrollerar mig med.
Det är biodata. Han har förminskat det.
Nani, pico, allt funkar med Leonids virus.
Hos alla infekterade skapas en plats för prylarna.
Det de har gjort med mig tänker de göra med alla!
Han vill kontrollera alla!
Jag skjuter den fan!
Snälla! Snälla. Ni måste tro mig. Snälla.
- Han är galen eller så talar han sanning. - Galen, säger jag.
Jag har sett värre fall. Korea.
En kille trodde att han var djävulen.
En annan trodde att han var Gud.
Vi satte dem i en cell tillsammans för att se vad som hände.
De gav sig på varandra direkt. Riktigt rått.
- Vem vann? - Det var jämnt.
Men djävulen hade bättre teknik.
Hallå, följer det där planet efter oss?
Fan, det avfyrar nåt.
Är det du, Ryan? Tillbaka igen?
Vad sägs om det här arrangemanget?
Inga fler uppblåsbara bollar och droger.
All teknik i världen, men det bästa är ändå att bara binda dig.
Det är jag, min pojke.
- Verkligen. - Ja.
Jag försöker föreställa mig hur det vore att kontrollera vem jag vill.
Det är en berusande framtidsutsikt.
Ja, verkligen.
Vi kommer att bli mer mäktiga och effektiva än nån regering.
Några nödvändiga uppoffringar,
och folk kommer inte bara att vilja bli kontrollerade, utan kräva det.
Leonid vill att hans barn befrias. Han levererar om ett par dar.
Jag vill sträcka lite på benen.
Det här? Jag kunde lika gärna sitta i stolen igen.
Så kan vi inte ha det.
Du borde ha kedjats direkt när episoderna började, far.
Ryan förstörde nästan hela projektet.
Soleruptionerna minskar
och kommer inte längre att påverka satellitsignalen.
En, högst två episoder.
Du la satelliten i en hög bana.
Jag visste inte att solstormar skulle påverka satelliten.
Det är elvaårscykler. En sån här stor händer vart tusende år.
- Hur... - Du ska kolla alla eventualiteter.
Det gjorde jag. Jag har jobbat så hårt, gjort såna uppoffringar.
Du krävde lydnad. Jag lydde och lyckades, trots det här.
Du har rätt.
Ditt uppförande senaste månaderna har imponerat på mig.
Tack.
Jag säger det inte ofta, men jag är stolt över att vara din far.
Omfamna mig, min son!
Ryan.
Smart, det medges.
Och nu då?
Rädda pojken?
Härifrån, mitt ute på vischan?
Med den korta tid du har kvar?
Det tror jag knappast. Gör du?
Njut av solen mot huden, vinden i ansiktet.
Fågelsången.
Jag har ett förslag. Vi tar en drink.
Jag ska visa ett foto av din fru. Nog minns du henne?
Följ med.
Sätt dig.
Jag fattar, Ryan. Verkligen.
Har jag berättat om min mamma?
Hon var 35 år. Hon och 26 andra dödades
av en ensam beväpnad galning som inte ville betala skatt längre.
Är det rättvist?
Han begick en ond handling.
Jag gör det rätta.
Precis som din fru. Hon är borta. Gå vidare.
Slösa inte bort dina sista ögonblick på jorden med att lida.
Njut av dem.
Lev varje ögonblick som om det var det sista.
Du har rätt.
Nu vet jag vad jag måste göra.
Så meningslöst!
Gör det inte. Du dödar oss båda två.
Du följde efter mig.
Jag följde efter och bevakade dig som du bad.
Jag använde pengarna du gav mig, och ingen har varit så god mot mig som du.
Nånsin.
Vi har ingen tid kvar.
Så du kan lika gärna låta mig dö.
Kommer du, Ryan, tillbaka igen?
- Kanske en eller två gånger. - Det räcker för att rädda pojken.
Vi har båda förlorat människor vi bryr oss om.
Vi får inte förlora den här pojken.
Sätt på dig de här innan du förändras.
Varför hjälper du mig egentligen?
Vem mer har jag?
Hallå!
VAD HETER MIN SON?
Svar: Eden.
Rätt svar, hjälte.
- Hur länge? - Tre dagar.
Det är nära, men vi har ont om tid.
De andra har också letat.
- Tio minuter tills du förändras, va? - Ja.
Varsågod.
Okej. Vi kör.
Det är här det händer. Vad det nu är.
Hibiscus.
Jag tar tid. Så du vet.
Lyssna på mig. Du måste springa nu.
För om jag ser dig igen, är det inte jag.
- Förstår du? - Nej.
- Jo. Jo. - Nej!
- Jag försöker rädda ditt liv. - Nej. Nej.
Välkommen, dr Langham.
Jag skapade viruset och integrerade biotekniken.
Släpp min son nu, era jävlar. Släpp honom!
Jag måste testa det.
- De dödade Leonid... - Släpp pistolen, Ryan.
Dr Langham.
Just det!
Släpp pistolen, annars dör pojken.
Vi tog det här objektet för att testa det nya viruset när vi räddade dig från planet.
Eller snarare mig.
På mindre än ett dygn assimilerar kroppen inlagrad picoteknik.
Objektet online om två sekunder.
Den nya satelliten för befolkningskontroll är uppskjuten.
Du tittar på den förste av den nya rasen.
Jag trodde jag var den förste.
Den tredje, faktiskt.
En prototyp som kan offras.
Jag behöver bara gå ut genom dörren, och inom några dagar, utan att de inser det,
är folk redo att bli kontrollerade.
Redo att få en inriktning, käre vän.
- Vad tänker du göra med mig? - Ingenting.
Din satellit är online igen om några sekunder.
Jag kanske lägger brus i din signal,
behåller dig här som ett par gamla favorittofflor.
Du kommer inte tillbaka igen, Ryan.
Nån sista önskan?
En drink.
Jag har en fråga till.
Varför?
Vet du hur man kontrollerar massorna?
Fruktan.
Människor kan göra fruktansvärda saker.
Några av dem har jag upplevt.
Många tragiska fall kom till kliniken.
Det var beklämmande.
Krig. Krig. Krig.
Krigande och döende, döende och krigande utan ände.
Men i den värld jag tänker skapa
blir man helt enkelt avstängd om man bryter mot mina lagar.
Signalen blir stoppad.
Denna fruktan kommer att skapa en underbar framtid.
En värld utan konflikter.
- En värld i harmoni. - Harmoni.
Just det!
Så varför vill du stoppa mig?
Jag vill ha mitt liv tillbaka och du har ingen rätt.
Jag har inte bara rätt utan skyldighet att göra det.
Ditt liv. Du har inget liv. Jag har varit ditt liv!
Jag tog dig, för ditt liv tog slut när du lät din fru dö
eftersom du inte kunde göra ett val.
Ditt val av kvällsläsning är viktigt.
Det anger tonen för din sömn.
Det var en av många saker du lärde mig.
Jag har lärt mig mycket av dig. Väldigt mycket.
Saker jag aldrig hade hört talas om.
Valenser,
isomer och kemiska reaktioner.
- Träffade du honom? - Han är död.
Det spelar ingen roll.
Ska vi döda den här skönheten härnäst?
Du tycker om henne, eller hur?
Min pappa gillar henne också. Min mor hade mera stil.
Men det är inte bara för henne.
Vi behöver en ny värld, den här.
- Din pappas plan kommer inte att funka. - Jag håller med.
Min far var en idealist, vilket inte betyder att han hade fel.
Jag har tänkt djupare på saken.
Goda och onda människor finns inte.
Bara åsikter.
Vilket är det rätta sättet att få en individ att kontrollera alla?
Att jag kontrollerar rätt individ.
Ta till exempel en synnerligen instabil världsledare.
Någon form av kontroll är oundviklig, vare sig från oss eller nån annan.
Det här är luftburet så folk kommer att rensa systemen.
De kommer att lära sig tekniken och förstöra satelliterna.
Det vet jag väl.
Men att jag har rätt person
som gör det rätta för att se till att planeten har en framtid,
det låter väl vettigt, Ryan?
Så ska jag omskapa världen.
Du har ingen anledning att stoppa mig.
Om du framhärdar infekterar jag henne och vi vinner.
Om du skjuter mig sprids det med luften och vi vinner.
Om du är passiv stängs du av och jag vinner.
Du kan inte skjuta dig ur den här situationen.
Tydligen inte.
Allt det här för en grabb? Du har orsakat mig så mycket problem.
Jag låter dig se mig injicera henne innan du stängs av.
Det blir visserligen lite annorlunda för min far.
Få se om han gillar att vara inuti henne igen.
Nåt han kan leka med
tills han inser att han inte behövs längre.
- Hon förtjänar inte det där. - Det vet jag väl.
Men man måste alltid ställa upp för familjen, Ryan.
Du om nån borde veta det.
Miss.
Få se om du gillar det!
Du, horan, säg adjö...
Ryan, res på dig. Kom igen.
Hur mår du? Här.
Han heter Alex.
Ta hand om honom som om han var din egen pojke.
- Tack så mycket. - Nej! Du behöver inte göra det.
Annars förvandlas jag igen.
Snälla! Snälla!
- Jag är ledsen. - Nej!
Tiden är ute!
Hur mår du? Jag ska hjälpa dig.
Vänta lite.
Ryan?
Det är jag. Det är över nu.
Harkin och Langham?
De är döda.
Jag ville inte riskera att nån annan försökte, så jag skar ut dem.
- Var är vi? - Hemma.
Titta.
Jag försökte förklara så gott jag kunde.
Det tar nog lite tid för honom att vänja sig vid dig.
Han är en bra grabb.
Jag tänkte att vi kunde hålla ihop medan vi funderar på framtiden.
Du, det var ingen liten operation. Du måste vila.
Jag har en idé.
Du får ta kontrollen.
... vänta lite. Vi sänder strax live.
Ryan?
Swedish